Sweet, tiny thrills go through my whole body. A shy smile waits in a corner. That was the first time your lips touched mine. Since that day, I can't sleep without knowing you safe; and sometimes safe means you telling me: "I'll be fine, love". With you, even the sweet words became sweet to me.
You didn't give up on me, even I am little, silly, whiner, anti-social or mad about you. You stand by me and learn me how to fight the world by holding my hand. And even if I survive in this world, I can't face it without you.
Your hair in my face, your bites, your kisses, your tickle, your look makes me fall in love with you again and again everyday. And it breaks my heart when I make little, bad jokes and you get upset.
With you I learned how to love colors, sweet, I learned to appreciate little things and I'm learning how not to hurt people with my silly words.
I know you are the one I will love the rest of my life because without you I would have nothing to love anymore.
My happiness is in your eyes and my peace is in your heart.
YOU KEEP ME WARM IN THIS FROZEN OCEAN OF EMPTY SOULS.
Ganduri si trairi
luni, 6 ianuarie 2014
luni, 9 decembrie 2013
Nu as schimba nimic
Te iubesc
Te iubesc fara motiv si cu toate motivele din lume.
Te iubesc pentru ca ai o stralucire in ochi, care iti reflecta frumusetea.
Te iubesc pentru ca esti tot ceea ce credeam ca nu vei fi si nu esti ceea ce credeam ca o sa intalnesc... esti luceafarul ce rasare pe cerul sufletului meu, esti exact ceea ce am nevoie. Esti alinare si liniste, esti mangaiere si imbratisare, esti sarutare si impacare.
Te iubesc pentru ca nu ma faci niciodata sa ma intreb ce am gresit, ci ma faci sa ma intreb ce am facut de simt iubirea de fiecare data cand sunt cu tine.
Te iubesc pentru ca ma linistesti chiar si cele mai furtunoase momente, doar printr-un simplu "iubita".
Te iubesc pentru felul in care ma faci sa ma simt, diferit mereu, minunat mereu. Chiar si atunci cand ma superi, chiar si atunci cand esti somnoros si ma ignori, chiar si atunci cand imi inchizi telefonul si incerc sa nu te sun, dar mi se face prea dor de tine, ma faci sa-mi spun "Nu am cu cine.." si ma faci sa te iubesc mai mult decat inainte.
Te iubesc pentru omul care devin cand sunt cu tine sau ma gandesc la tine.
Te iubesc pentru fiecare bataie in plus a inimii mele, atunci cand imi spui "Te iubesc!".
Te iubesc pentru fiecare propozitie pe care o spui si pentru fiecare cuvant pe care nu il spui.
Te iubesc fara sa gandesc, te iubesc fara sa clipesc, te iubesc fara sa respir. Pentru ca iubirea ta ma invata din nou sa traiesc.
Te iubesc pentru faptul ca lumea asta defecta, pare perfecta cand sunt cu tine. Pare perfecta pentru ca te vad doar pe tine si tu, pentru mine esti perfect.
Te iubesc pentru ca, desi uneori e greu fara tine, sunt fericita, iubita si nu as schimba nimic.
sâmbătă, 23 noiembrie 2013
Catre A junior
O saptamana ai fost febletea mea, dar din diferite motive nu mai poti sta cu mine. Sper sa intelegi "despartirea" asta, dar vreau sa stii ca o sa ne mai intalnim. Dar inainte de asta vreau sa te rog sa ai grija de noul tau stapan... are nevoie. Te rog sa ii alungi supararea, atunci cand nu sunt eu langa el sa i-o alung sau atunci cand eu sunt motivul supararii lui. Te rog sa ii asculti toate povestile atunci cand are nevoie, asa cum m-ai ascultat si pe mine de fiecare data cand am simtit nevoia sa plang. Te rog sa nu stai suparata pe el, pentru ca o sa se simta ca dracu'...asa cum ma simt si eu de fiecare data cand se supara el pe mine. Te rog sa il faci sa rada, asa cum ma faci si pe mine. Te rog sa nu il superi, pentru ca il supar eu destul.... Te rog sa il incalzesti de fiecare data cand ii e dor, iar eu nu sunt langa el. Te rog sa iei o parte din iubirea ce i-o port cu tine si sa ii oferi in fiecare zi cate putina. Si cel mai important, te rog sa il iubesti asa cum il iubesc si eu.
duminică, 10 noiembrie 2013
miercuri, 30 octombrie 2013
Cinci fara douazeci
4:40 P.M. Am inceput sa ma simt din ce in ce mai putin bine acasa. Am inceput sa simt ca asta nu mai e casa mea, ca nu mai apartin acestui loc, numit odinioara din tot sufletul "acasa".
Mama face tot posibilul sa imi reproseze cate ceva la fiecare pas pe care il fac. Spunea ca daca sunt eu fericita, e si ea fericita. Dar nu e deloc multumita ca eu ma simt bine si parca incearca din toate puterile sa ma faca sa ma simt rau.
Plange cand vede copii mici plangand, dar cand ma vede pe mine facand asta, da vina pe el(de parca el ar fi de vina pentru tot ce mi se intampla mie), dar nu realizeaza ca e e realul motiv al lacrimilor mele. Nu inteleg cum o mama poate fi impotriva propriului ei copil, impotriva fericitii acestuia.
Credeam ca bratele unei mame reprezinta casa copilului, locul unde simte cea mai mare caldura. Dar eu nici gheata, nici caldura din bratele ei nu le mai simt, pentru ca bratele ei nu mai sunt deschise de mult pentru mine.
Dar acum gasesc adapost in alte brate. Cele mai calde brate, care sunt deschise mereu pentru mine. Au tot ce ii trebuie unui loc pentru a putea fi numit "acasa".
Au protectie.
Au grija.
Au siguranta.
Au ascultare.
Au iubire.
Au tot ce ii trebuie unui loc, unde eu sa ma simt fericita. Sunt bratele ale caror maini imi sterg lacrimile fara a se afla langa mine. Sunt bratele ce ma mangaie cand simt nevoia de alinare. Sunt bratele care imi alunga teama si tristetea. Sunt bratele lui. Sunt bratele sufletului meu. Doar in bratele lui ma mai simt acasa.
Si cu fiecare lacrima care cade pe obrazul meu, au atat mai mult vreau sa stau in acele brate, ce imi aduc liniste si alinare.
Acum, vreau sa merg acasa!
Mama face tot posibilul sa imi reproseze cate ceva la fiecare pas pe care il fac. Spunea ca daca sunt eu fericita, e si ea fericita. Dar nu e deloc multumita ca eu ma simt bine si parca incearca din toate puterile sa ma faca sa ma simt rau.
Plange cand vede copii mici plangand, dar cand ma vede pe mine facand asta, da vina pe el(de parca el ar fi de vina pentru tot ce mi se intampla mie), dar nu realizeaza ca e e realul motiv al lacrimilor mele. Nu inteleg cum o mama poate fi impotriva propriului ei copil, impotriva fericitii acestuia.
Credeam ca bratele unei mame reprezinta casa copilului, locul unde simte cea mai mare caldura. Dar eu nici gheata, nici caldura din bratele ei nu le mai simt, pentru ca bratele ei nu mai sunt deschise de mult pentru mine.
Dar acum gasesc adapost in alte brate. Cele mai calde brate, care sunt deschise mereu pentru mine. Au tot ce ii trebuie unui loc pentru a putea fi numit "acasa".
Au protectie.
Au grija.
Au siguranta.
Au ascultare.
Au iubire.
Au tot ce ii trebuie unui loc, unde eu sa ma simt fericita. Sunt bratele ale caror maini imi sterg lacrimile fara a se afla langa mine. Sunt bratele ce ma mangaie cand simt nevoia de alinare. Sunt bratele care imi alunga teama si tristetea. Sunt bratele lui. Sunt bratele sufletului meu. Doar in bratele lui ma mai simt acasa.
Si cu fiecare lacrima care cade pe obrazul meu, au atat mai mult vreau sa stau in acele brate, ce imi aduc liniste si alinare.
Acum, vreau sa merg acasa!
luni, 7 octombrie 2013
Scrisoare catre un showman
Vino, iubite, si aseaza-ti obrazul cald pe sanul meu rece!
Alina-mi suferintele si nerabdarile cu dulceata buzelor tale. Iar apoi aprinde-mi calcaiele cu focul din ochii tai, asa cum o faci de fiecare data.
O lacrima o sa imi curga lent pe obraz, iar apoi inca una si inca una. Astea sunt lacrimile fericirii mele, dar oricum ai spus ca iubirea nu a plans niciodata pentru tine in timp ce Soarele si Luna stateau una langa alta.
Ai venit? Acum te rog sa ramai, te rog sa stai in bratele mele pentru totdeauna, pentru ca aici ii e locul!
Putem pleca in cautarea stelelor sau putem sta aici pentru a crea propriile noastre stele. Dar oricum, orice am face si oriunde am merge, promite-mi sa ramai langa mine.
Iubeste-ma pentru totdeauna si vei vedea ca doar ingerul din tine poate vedea demonul din mine.
Alexandra P.
Alexandra P.
vineri, 16 august 2013
Nu mai dorm
In seara asta nu o sa dorm. Nu dorm pentru ca azi renunt la cea mai importanta parte din viata mea. Nu dorm pentru ca azi las in urma trecutul si ma inrolez in prezent. Renunt la singurul lucru care ma facea sa ma simt in viata; il pun intr-o cutie si arunc cutia sub pat. Renunt pentru ca atunci cand esti in viata, trebuie sa infrunti viata, iar viata e grea.
Nu fug pentru ca imi e frica. Nu fug pentru ca ies ranita din lupta asta. Fug pentru ca am obosit sa dau mereu peste aceleasi obstacole, doar pentru ca nu vreau sa schimb drumul.Fug pentru ca nimeni nu mi-a intins o mana de ajutor, atunci cand ma zvarcoleam pe pamant si tipam de durere. Am continuat sa ma ridic din nou si din nou, sa imi scutur pantalonii de praf si sa merg mai departe, pentru ca mi-am pus toata speranta si am crezut in mine.
Dar AZI renunt sa mai fac asta.
AZI renunt sa mai fiu eu.
Pentru ca nimeni nu te mai poate dobori, o data ce ai invatat sa mergi pe nori.
Nu fug pentru ca imi e frica. Nu fug pentru ca ies ranita din lupta asta. Fug pentru ca am obosit sa dau mereu peste aceleasi obstacole, doar pentru ca nu vreau sa schimb drumul.Fug pentru ca nimeni nu mi-a intins o mana de ajutor, atunci cand ma zvarcoleam pe pamant si tipam de durere. Am continuat sa ma ridic din nou si din nou, sa imi scutur pantalonii de praf si sa merg mai departe, pentru ca mi-am pus toata speranta si am crezut in mine.
Dar AZI renunt sa mai fac asta.
AZI renunt sa mai fiu eu.
Pentru ca nimeni nu te mai poate dobori, o data ce ai invatat sa mergi pe nori.
Abonați-vă la:
Postări (Atom)